Jag har pratat med din familj och de kommer snart. Du är jätteduktig, Jon.
Vi pratar om vart ni ska åka på semester.
Vad är ditt favoritresemål?
Gillar du bergen? Campa och fiska?
Kanske en liten stuga med flickvännen?
Vart vill du åka när du kommer härifrån? New York?
Det är en magisk stad. Frihets- gudinnan, Times Square, Broadway.
Själv är jag vattenmänniska. Jag älskar havet.
Har du varit på Bahamas? Du skulle älska det, Jon. Varm sol...
Ölen är kall och billig.
Kom igen, Jon. Dina föräldrar är på väg. De är så nära.
Häng i, Jon. Häng i nu, Jon.
Du kommer att klara dig, Jon. Jag lovar.
Du klarar det. Snälla, Jon. Snälla!
Jon?
Jonathan.
Jon?
Ni måste dödsförklara honom, dr Jordan.
Klockan är 03.15.
Ni kan behålla det om ert är borta. Jag vet hur tufft det är att flytta.
Det var till patienten, syster Smything.
Vad bra älskling, du är hemma.
- Är allt som det ska? - Ja.
Det här är våra grannar Harold och Francine Stone.
De hade med sig hembakade kakor.
Inte just nu, tack. Vad snällt av er!
Vi älskar att laga mat. Harold tar alla tillfällen i akt.
Francine och jag sa precis att det behövs nytt blod här i grannskapet.
- Vi vill gärna bjuda er på middag. - Så fort sjukhuset ger henne ledigt.
Grattis till tjänsten. Det är ett fantastiskt sjukhus.
Ja, vi har haft tur.
Hur funkar det? Talar de bara om vart ni ska åka och så packar ni ihop?
- Det låter helt fel. - Det är...
Du kan googla det, Harold. Hon har ju precis slutat arbetet.
Vi gillar era planer för huset. Väldigt imponerande.
- Ja, vi är spända på det. - Mycket jobb, men det är det värt.
Sen måste vi gå igenom mr Vanderhurst alla saker.
- Han har så många märkliga saker. - Stack han bara?
- Kände ni honom? - Vi hälsade när vi hämtade posten.
Mäklaren sa att hans fru precis gick bort och han ville bara glömma allt.
Vad sorgligt.
Inte ovanligt. Män som överlever sina fruar lever inte så länge.
Och därför måste du leva i evighet. Evigheters evigheter.
Okej.
- Nu går vi, gamle man. - Ja, frun.
En kram? Tack så mycket för kakorna och nallebjörnen.
- Nallebjörnen? - Nej, den fanns i huset.
Jag hittade den i väggen och trodde det var en pungråtta.
- En till samlingen. - Samlar du nallar?
Nej, men mr Vanderhurst verkar ha gjort det.
- Han hade många. - 400.
Allvarligt? De kan vara värda pengar. Jag hörde om en kille som...
- Älskling? - Jag googlar det. Vi ses!
Inre blödningar. Hjärnskadan blev helt enkelt för mycket.
Jag hade hoppats att han skulle hinna träffa familjen.
De var bara tio minuter därifrån. Så nära.
Vet du, det kanske var tur att de inte hann dit.
- Då slapp de se honom sån där. - Ja.
Jag vill att vi ska finnas där för varandra sista ögonblicken i livet.
Jag vill att det bara ska vara vi två. Det sista vi ser och känner.
Om du är den sista personen jag ser innan jag dör-
- så blir jag lycklig för då vet jag att jag redan är i himlen.
Det är det bästa och värsta jag nånsin har hört.
- Jag hatar dig så. - Jag älskar dig så.
Du är så rar.
Du är så rar. Ljusen är så fina.
Vänta bara tills jag installerar kaminen i öppna spisen.
- Allt för dig. - Jag älskar när du snackar teknik.
Och avancerad kokkonst.
Glöm inte timmarna jag har slavat vid en het telefon.
- Gud förbjude, mästerkocken. - Du förringar mig med fnitter.
Det här är karlgöra. Du skulle inte förstå.
Det synes mig han protesterar för mycket.
- Jaså du? - Ja.
Ursäkta, frun, men jag tror...
...att det är röta i bjälkarna och spröjsen...
Är det så du ser mig? Gubbe med gammalt hus?
Om du känner dig träffad, partner.
Det säger du? Du vet vad det här betyder.
- Vad? - Björnslagsmål!
Jag först!
- I ansiktet? - Kom igen!
Var inte rädd, lillgrabben. Jag ska inte göra dig illa.
Nu tar jag dig.
Todd?
- Herregud, ditt svin. - Förlåt. Är du okej?
Ja, jag är okej. Men inte nallen, den är stenhård.
Det ligger nåt inuti.
Lugnt och fint.
Herregud, Todd. Det är nåt här i.
Det är en bok.
En dagbok.
- Nej, det får ni göra, doktorn. - Jag? Okej.
Hur...?
Allvarligt? Jag fattar inte att du aldrig blev kirurg.
Vad roligt du är. Herregud!
- Får jag se? - Det är bara ytligt. Det är ingen fara.
Det struntar jag i. Dina händer är värda miljoner.
Vi går upp och rengör såret och sen ska du i säng med mig.
Min store starke man. Jag älskar när du tar kommandot.
- Som du önskar. - Det där var inget vidare.
Skulle det vara De Niro?
- Todd, du lät mig sova för länge. - Du var så söt när du sov.
- Du är en riktig smickrare. - Sant.
Jag är så sen.
- Kaffe. - Kaffe? Jag hinner ta en klunk.
Det var gott.
- Jag måste rusa. - Jag har gjort frukost.
Du är världens bäste make.
- Jag älskar dig. - Gå och rädda liv!
- Hej, granne! - Hej, Harold!
- Läget, doktorn? - Vad tror du?
Jäklar! Allvarligt?
- Strömbrytaren fungerar i alla fall. - Fixa det, Todd.
Jag har en bättre idé.
Älskling, jag hade en så märklig...
- God morgon, sömntuta. - Harol och Francine? God morgon.
- Hej. - God morgon, snygging.
- Har du sovit gott? - Jag tror det.
Lagar ni alltid frukost till grannarna?
Bara de vi gillar, de andra bränner vi på bål.
Du är hemsk. Vi var på väg hem från affären-
- och fick se din starke make utan sin kaffemugg.
- Vi ville göra vår medborgerliga plikt. - Och göra honom fet som jag.
- Förförd av den mörka sidan. - Jag ville bara ha lite gratisråd.
Francine är bara min medbrottsling.
- Du har förtjänat gratisråd. - Planen funkade, älskling.
Dags för planteringsråd.
Jag älskar dig, raring.
- Förlåt om vi störde dig. - Ni har varit så välkomnande.
Vad gulligt. Jag vet inte hur jag hade reagerat på en annan kvinna i köket.
Särskilt så här tidigt på morgonen, men du är en riktig raring.
- Vi ska inte vara i vägen. - Inga bekymmer.
Då så. Jag tar med mig Harold så får du njuta av frukosten.
Jag sa till Harold att det var för tidigt, men sen fick vi syn på Todd.
Harold tror att han vet allt om allt.
Han ringer inte rörmokaren förrän det är översvämning.
Rebecca? Herregud!
- Är allt som det ska? - Ja...
Ingen fara. Jag är bara trött efter alla timmar på sjukhuset.
- Och min mat hjälper inte till. - Nej, det är inte du. Jag är bara...
Jag är stressad av jobbet och sen huset och det nya sjukhuset...
Jag förstår mer än du tror.
Vad du behöver är en utekväll. Med tjejerna.
Piffa upp dig lite.
Världens största fågelbur. Skönt att slippa städa den.
Konstigt att de bara låter den stå där. De skulle kunna anlägga en park.
Man måste prata med kommunen, men de har inte lyssnat på 70 år.
De väntar på att nåt stort företag ska komma med en offert.
Då stiger alla fastigheter i värde.
Jag ska göra i ordning dammen här. Det ser ut som en engelsk trädgård.
- Vad? - Engelsk trädgård?
Nej, det var en eldtunna. De brände upp skräp där.
- Som löv och sånt? - Skräp och allt de ville bli av med.
Det fanns ingen återvinning då. Man eldade allt.
Skrapar man på ytan är det nästan som medeltiden.
Jag försöker visst romantisera det.
Det borde du göra. Det är ditt hus, ditt hem. Förälska dig i det.
Nej, tack. Cigaretter dödar.
Sant. Men om man redan klivit på tåget kan man lika väl njuta av resan.
Vad menar du?
Lungcancer. Jag fick diagnosen för fyra månader sen.
Förlåt, Harold. Det var inte meningen att skämta om det.
Be inte om ursäkt. Ingen lever för evigt.
Gud, längsta sekunderna nånsin.
Vad betyder det här?
Men kom igen!
Jag har brickan till badkarskranen där inne.
Visst, okej.
- Jag måste pissa. - Ett ögonblick. Jag kommer.
- Jag måste pissa! - Vänta, jag kommer.
- Vad du skräms! - Handtaget lossnade och jag...
- Är allt okej? - Javisst.
Ut med dig. Jag kommer strax.
- Funkar kranen? - Den var lättfixad.
- Hur mår du? - Bra, jag är bara trött.
- Du mådde illa efter frukosten. - För mycket flottigt bacon.
- Du kanske har influensa. - Nej, det är inte det.
Är det nåt annat som du tror det kan vara?
Jag tappade rörtången i papperskorgen.
Jag tänkte berätta det, Todd.
Jag ville bara fundera på hur jag skulle berätta.
"Hur"?
- Vi är ju ett team, älskling. - Jag tänkte inte.
Du gömde det i soporna. Ursäkta, men det är ju helt vridet.
Jag vill inte gräla om det nu så vi får prata senare.
- Vi pratar nu. Hur länge har du vetat? - Jag fick reda på det nu.
Du är ju läkare, Rebecca.
- Hur länge har du vetat om det? - Jag ville vara säker först.
Det förstår jag, men försök för fan inte skydda mig från vårt liv.
- Varför blir du så arg? - Inte arg-intensiv.
Intensiv, involverad. Det här ska vara vårt gemensamma beslut.
Vad menar du med det?
Jag vill ha barn med dig när vi är redo.
- Är du inte redo nu? - Sluta, du vet att jag vill ha barn.
Jag vill även ha dig. De senaste fem åren...
De senaste fem åren, Todd? Berätta om de senaste fem åren.
De senaste fem åren har handlat om att stötta dig. Studier, läkartjänst.
Allt har handlat om att du ska bli läkare och jag fattar det!
Då ångrar jag att du var så jäkla stöttande.
Det är ju vi! Vi.
Jag vill bara tillbringa lite tid tillsammans.
Skämma bort dig utan nåt ansvar. Bara vi två.
Jag ville ha ett val.
Det här var inte planerat. Men jag är inte ledsen för det här.
- Jag är ledsen att du inte är glad. - Jag är himlastormande glad!
Jag älskar ju dig och jag vill ha barn med dig, men det här är...
Det här är en stor grej. Jävligt stor.
Helvete!
Skål, kompis.
"Tillhör Katie Vanderhurst"
Så där ja.
Jag ska bli pappa.
Becca?
Kära dagbok. Idag är det min 11-årsdag.
Jag ville ha en hund, men pappa tycker inte jag är ansvarsfull.
Därför fick jag dig, dagbok, och en häftig ny cykel.
Jag antar att jag är lyckligt lottad.
Idag flyttade det in en familj med en pojke och flicka i min ålder.
Flickan heter Delia och pojken Robert.
Han påstår att de är adopterade, men de ser inte så ut.
Han säger att han ska spela för Yankees. Jag tror jag gillar honom.
Jag gav mr Tickles till Delia för hon tycker om honom.
Pappa kanske tycker jag är ansvarsfull nog att få en valp-
- om jag inte har barnsliga leksaker. Men jag saknar honom redan.
Kära dagbok. Robbies mamma blev jättearg när vi lekte på ängen.
Hon sa att de kunde ha skadat sig tack vare min dumhet.
Jag är inte dum. De är dumma.
De låter inte ens Delia och Robbie gå i skolan. Det är inte rättvist.
Jag hoppas deras rumpor ramlar av.
Kära dagbok. En flicka i skolan försvann och ingen hittade henne.
Mamman kom till skolan. Hon har ingen pappa, hon är nyckelbarn.
Rektor Clark pratade med oss om faran med främlingar.
I klassrummet sa fröken B åt oss att hålla hand med någon på hemvägen.
Jag är ledsen fast jag inte kände henne.
Robbie sa att hans nya föräldrar gömmer hemligheter i källaren.
Så vi ska undersöka som i Kittyböckerna.
Vi tittade i källaren, men det var mörkt.
Men sen såg jag nåt röra sig och hörde en sång.
Jag minns inte vad jag såg. Det är som om hjärnan inte vill minnas.
Men jag fortsatte höra sången.
Det var som en kyrkosång, men den var helt galen.
- Är du okej? - Varför har du ett vapen?
Jag hörde nåt och...
- Och då tog du den där? - Ja.
Det var en skugga och oväsen, så jag... Ja.
Todd. Förlåt mig.
Det hände bara. Jag är så ledsen.
Jag borde ha berättat för dig när jag först började ana, men...
...jag vågade inte hoppas för mycket.
Jag älskar dig så mycket, Todd.
Vi ska få barn.
Gå och rädda liv.
- Jag älskar dig. - Jag vet.
Men för helvete! Nu får det räcka.
Är det elransonering, eller?
Vi har ju betalat räkningarna, så varför... Kom igen nu.
Okej, det här fixar jag.
Nu ska vi se.
Det där är muren, framsidan av huset.
Varmvattenberedaren.
Kom igen då!
Hallå? Vad gör du här nere?
- Det gör ont. - Det var inte meningen att skrämmas.
Vad heter du? Det är ingen fara.
Vad heter du? Kom så hittar vi dina föräldrar.
Okej, han är stabil nu, men får inte sova de närmaste fyra timmarna.
- Ge honom mat, röra på honom. - Precis.
- Öppen fraktur på A-1? - Röntgad, blödningen är stoppad.
- Byte av förband om en timme. - Fint. Tack.
- Vem är härnäst på tur? - Ta en red bull. Natten blir lång.
Dr Jordan, andra gradens brännskador. Kanske självförvållat.
- Vem sköter prio? Vilket rum? - 1C. Han är stabil.
Mediciner? Jag ska bara kolla upp en sak.
Nej, dr Jordan. Det är er make.
Herregud, Todd. Älskling, vad hände? Hur...
Flickan... Hon fattade eld...
Hon tog tag i mig. Hon tog tag i mig.
Va? Titta på mig, Todd. Fokusera.
Berätta vad som hände.
Hon började brinna...
...inifrån.
Jag tittar på såren nu.
- Hur mår han? - Harold?
Jag ringde ambulansen när jag hörde honom skrika.
- Jag trodde huset skulle brinna upp. - Va? Vad hände, Harold?
Han stapplade ner för trappan och håll ut armarna framför sig.
Jag försökte hjälpa honom, men han var helt borta.
Jag ringde och följde med i ambulansen.
- Endast familjen, sir. Ni får vänta. - Det går bra.
Det är lugnt. Stanna här.
- Jag fyller i pappren så länge. - Tack.
Lägg dig ner, hjärtat. Så där ja..
Så där ja. Det ordnar sig, Todd.
Det ordnar sig, Todd.
Kära dagbok. Susie Mortez är försvunnen.
Hon gick i en annan skola. Nu måste jag vara i min trädgård.
Inga fler äventyr med Robbie och Delia.
De vinkade till mig från deras hus, men deras mamma kallade in dem.
Som om jag hade gjort något dumt.
Kära dagbok. Polisen tog Robbies pappa idag.
Han hade blod på sig och skrek åt polisen.
Robbie och Delia ville inte berätta. Deras mamma grät.
Jag har aldrig sett en mamma gråta. Hon kom och gav mig mr Tickles.
Sen tog Robbie och Delia med henne in, som om hon var ett barn.
Pappa sa att Robbies pappa hade rövat bort den försvunna flickan.
Kära dagbok. Jag såg Robbie och Delia utanför mitt rum.
Pappa sa att det inte var nån där, men det var det. De var där.
Jag vill inte försvinna.
Kära dagbok. Mamma och pappa lyssnar inte på mig.
Det kanske är bäst så.
Jag vill inte att Robbie och Delia ska göra dem illa på grund av mig.
Jag är rädd. Jag vill inte försvinna.
Men om jag gör det vet jag att du inte glömmer mig.
Du kan minnas mig när jag är borta.
Sist vi sågs sa jag saker...
...som lät lite galna. Men det är inte jag.
Det är inte jag.
Jag vet att du är läkare och folk säger en massa galna saker...
Jag tror dig.
Va?
Jag tror på det där med flickan.
Hon brann.
Ja, hon brann.
- Var såg du... - Jag såg henne i huset.
- Jag tror jag vet vem hon är, Todd. - Hur är det möjligt?
Hon är flickan från dagboken.
Det hände henne nåt. Nåt riktigt hemskt hände den lilla flickan.
- Du, hur är det? Är du okej? - Ja.
Vi har middag ikväll med Harold och Francine.
- Som ett slags hemkomstmiddag. - Det låter bra.
Jag hade inte klarat mig utan honom.
Vad ska vi göra med den här eldflickan?
Jag fick det här från syster Smything.
Jag tänker kolla gamla journaler när bara nattskiftet är där.
- Hur då? - Hennes namn står på dagboken.
- Det var utsökt. - Tack.
Endast det bästa för oss. Vi har en ekologisk slaktare i stan.
- Vi måste få låna honom. - Ska jag ställa salladen i kylen?
Slappna av. Öppna en flaska vin till så ordnar vi det här.
Kvinnor-ju mer världen förändras desto mer förblir de oförändrade.
Låt inte Rebecca höra dig säga det.
Alkoholen har gjort mig orädd.
Jag trodde att vi skulle festa till det lite.
- Ett glas räcker för mig. - Du menar ett halvt?
Jag tänker på figuren.
- För er båda två? - Allvarligt?
- Hur visste du? - Så dålig kock är jag inte.
Ingen dålig flasköppnare.
Vår beskyddare. Får jag presentera överstelöjtnant James Smith-Burget.
Baronetten av Eastham och chef för ostindiska kompaniet.
Källan från vilken alla våra rikedomar härstammar.
- Farfar? - Många farfädrar tillbaka, men ja.
Han anmälde sig frivilligt till ostindiska arméns främlingslegion-
- där han ska ha varit riktigt duktig på att övertyga vildarna.
Ett annat ord för massmord.
Befordrad till överstelöjtnant och tilldelat aktier i kompaniet.
Ungefär som att köpa aktier i Apple 1976?
Du är alltså baron?
Nej, titeln dog med honom.
Men aktierna födde en hel rad odågor som lever än idag.
Och de nyrika bosätter sig alltid i förorten.
Vi kallar det att mingla med underklassen vilket bara är svepskäl.
Det är inte en frisedel till allt, men det tillåter oss-
- att resa och inleda alternativa cancerbehandlingar-
- och för det är jag gubben evigt tacksam.
Han låter som en sjuhelvetes kille.
Maharajan kallade honom "Odjuret". Så helvetet är ett passande ord.
Fler släktingar?
August och Drusilla. Äpplen från det förgiftade trädet.
- Fint år. - Jaså? Är du säker?
Absolut.
- Har du och Harold barn? - Det blev inget.
Ni är ett fantastiskt par.
Många i din ålder har inga barn.
I min ålder? Du har inte en aning.
Jag menade bara att ni verkar lyckliga.
Det är som om jag vunnit på lotto varenda dag.
Din blus är blöt, Francine.
Du kanske ska...
Låta det torka?
Slappna av, doktorn. Du lär få problem med dina kläder.
Vad menar du?
En ammande mamma lakterar bara vid ljudet av en bebis.
Även om du inte är medveten om det är din kropp det.
Den beter sig som om den inte ens tillhör dig.
- Tack. - Det var så lite.
Det hoppas jag inte.
- Du behöver inte tacka mig. - Jo, det gör vi.
- Han agerade bara god granne. - Men det var du.
- Minns du mycket? - Nej, inte direkt.
Jag minns att jag var i källaren och jag minns ditt ansikte.
Och sen ambulansen.
"Hon brinner."
Du upprepade det hela tiden.
"Hon brinner."
Jag...
Jag såg något i källaren.
- Och det brände mig. - Gamla ledningar?
Nej. Det var en flicka.
Det var en liten flicka som skrek och brann. Vi har sett henne båda två.
- Du hade tur. - Jag är inte säker på det.
- Vi hittade en dagbok. - En liten flickas dagbok.
- Rebecca tror att flickan... - Hon heter Katie.
Katie är flickan i dagboken.
- Rebecca tror att det är hon... - Som satte eld på dig?
Ja.
Jag har själv sett henne. Både i drömmar och verkliga livet.
Jag trodde aldrig att jag skulle tro på nåt sånt här.
Men det är sant. Jag kände det. Jag kände hennes närvaro.
Känner ni till grannskapets historia?
Något som skulle få de här galenskaperna att stämma?
Genomsnittspriset på hus här har ökat med 12,7 %.
Det är vad mäklaren sa när vi köpte vårt hus.
Brinnande flickor är ingen bra reklam. Jag är ledsen.
Du har nog rätt.
Vem vill ha crème brûlée?
Herregud!
Ta dig samman, Becs. Kom igen nu. Så där ja.
Vanderhurst, Vanderhurst.
V, V, V, kom igen.
Så där ja.
Vanderhurst, Vanderhurst, Vanderhurst.
"Försvunna barn", "Satanistsekter", "Kidnappning av barn".
Vanderhurst!
- Todd? Älskling? - Hallå? Rebecca?
Hör du mig, Todd? Mottagningen är dålig i källaren.
Det står inget i journalen. Det är som om hon bytte sjukhus.
- Det är för att hon försvann. - Va?
- Leta efter Linda Cruthers journal. - Vem är det?
Kidnapparen. Hon hamnade på ett mentalsjukhus i närheten.
- Todd? Vad sa du? - Hallå? Älskling?
Cruthers.
Vad är det jag missar?
Varför är den inte här?
Linda Cruthers.
- Hälsoinstitutet. - Det här är dr Jordan från Cedars.
- Är Linda Cruthers patient hos er? - Vad gäller saken?
Jag vill ställa några frågor.
- Tillhör ni familjen? - Nej, men...
- Vi tillåter tyvärr inga besök. - Min ST-tjänst är inom neurologi.
- Jag vill göra en medicinsk utredning. - Har er handledare godkänt detta?
Ja. Hon är en perfekt kandidat.
Kom kl. 09.00. Parkera vid nordöstra entrén. Ta med alla papper.
Ursäkta, kan ni säga var...
Redo?
- Kan jag hjälpa er? - Vi ska träffa Linda Cruthers.
- Ni ringde tidigare. - Ja.
Identitetshandlingar?
- Det ser bra ut. Hon blir säkert glad. - Jaså?
Inga besök förutom barnen. Inte sen jag började här.
När var barnen senast på besök?
För några dagar sen. Skriv in er.
- De här behöver ni. - Tack.
Jag följer med er.
- Jag är här ute om ni behöver mig. - Tack.
Mrs Cruthers? Vi behöver prata med er.
Jag vet att det var länge sen-
- men vi behöver hjälp att hitta Katherine Vanderhurst.
Eller hennes kvarlevor.
Ni var den sista som såg henne vid liv.
Hon skrev om er i sin dagbok.
Snälla, hjälp oss.
Gör det enda rätta.
Ni förstörde liv, familjer genom era handlingar.
Försök gottgöra er innan ni dör!
Hon är ansvarig för hemska grejor. Det här är hennes chans.
Hon är psykiskt störd och kan inte hållas ansvarig.
Det köper inte jag, Becca. Inte med tanke på det vi har sett.
Det är slöseri med tiden. Nu går vi.
Mr Tickles.
- Sa ni nåt? - Jag har saknad dig så, mr Tickles.
- Gav ni nallen till Katie? - Katie gav honom till mig.
Jag fick behålla honom. På hedersord.
- Gav Katie er nallen? - Det gjorde Katie.
Katie var Kitty.
Jag och Robbie...
...var Bess och George.
Vi lekte äventyr.
Var lekte ni, Linda? Vart gick ni med Katie?
Djungler och Afrika.
Och Frankrike och Eiffeltornet.
Det mumlade åt oss.
Men gräset var mjukt.
Och mr Tickles hittade alltid de bästa ledtrådarna åt Kitty.
Var är den här platsen, Linda?
Skulle Katie ha gått dit ensam?
Linda, vart gick Katie?
Delia.
Va? Vad sa hon, Todd?
- Delia. Jag är Delia. - Okej.
- Jag är Delia. - Okej, Delia.
Vart tog Katie vägen?
De tog med henne... till Frankrike.
Och sen tände de Eiffeltornet som om det var fyrverkerier.
Och sen...
Sen blev allt mörkt.
Vilka är "de"?
Det får jag inte berätta.
De straffar mig om de får reda på det. Det gör de alltid.
Det räcker nu, Bec. Vi går.
Nej! Ni ser mig.
Ni ser mig.
Det här är inte min hud. De tog min hud och satte in mig i den här.
Han ser mig. Han vet vem jag är.
Det här är inte min hud. Det här är inte min hud!
- Delia! Delia! - Nej, nej, nej!
Det var en återvändsgränd.
- Vad är det, Todd? - Det är nåt som inte stämmer.
Hon fick ett mentalt sammanbrott. Hon talar strunt, Todd.
Det var nåt hon sa.
- Titta där borta. - Huset?
Nej, eltransformatorn.
- Okej. - Vad ser den ut som?
- Som en transformator, Todd. - Men om du var en liten flicka?
Föreställ dig att du är elva år och på semester i Frankrike.
- Eiffeltornet. - Precis.
- Hur visste du det? - Vi har kört förbi den varje dag.
- Och du kom att tänka på Eiffeltornet? - Nej, det var nåt hon sa.
Linda sa: "Sen blev allt mörkt."
Det var strömavbrott dagen när Katie försvann.
Tror du att hon finns där ute?
Jag har sett den där symbolen förut.
Det var som fan.
Gode gud.
Jag är så ledsen, lilla vän.
Du förtjänade så mycket bättre.
Så mycket bättre än det här.
Vi måste ringa polisen. Rättstekniker.
Vi tar ut dem hit så hon äntligen kan få frid.
Vi hittade dig, Katie.
Du kan lämna oss nu. Nu är du trygg.
Nu går vi.
- Ser du... - Ja.
Kära dagbok. Robbie sa att hans nya föräldrar har hemligheter.
Vi ska undersöka det precis som i Kittyböckerna.
Kära dagbok. Polisen tog Robbies pappa idag.
Han hade blod på sig och skrek åt polismannen.
Pappa sa att han kidnappade flickorna och därför kom polisen.
- Backa! - Robbie? Delia?
Det är inte jag. Det är jag-Delia. Det är inte jag.
De stal min hud. De stal min hud.
Kära dagbok. Jag såg Robbie och Delia utanför mitt rum.
Pappa sa att det inte var nån där, men de var där.
Kära dagbok. Mamma och pappa vill inte lyssna på mig.
Det blir nog bäst så. Jag vill inte att Robbie och Delia ska skada dem.
Jag är rädd. Jag vill inte försvinna.
Men om jag gör det så vet jag att du inte glömmer mig.
Du minns mig om jag förvinner. Hej då, mr Tickles.
- Harold och Francine! - Vi tar våra saker och sticker.
- Polisen? - Vad ska vi säga? Vem tror oss?
- Hur blir det med vårt hus? - Det ger jag fan i!
Jag bryr mig om dig och bebisen. Resten är bara saker. Kom nu.
Hämta kontanter så tar jag kläder.
Becca!
Nej.
Snälla...
"Snälla, gör henne inte illa. Låt henne gå."
Snälla?
Snälla! Snälla!
Nej!
- Mamma hälsar. Hennes sista ord. - Vi älskar nallen.
Snälla, sluta.
Ta precis vad ni vill ha, men snälla, sluta.
Vad än jag vill ha?
Vad tror du att du har som jag vill ha?
Vad som helst.
Vad som helst. Låt henne bara gå. Ta vad ni vill.
Det tänker jag göra.
- Vad är det ni vill? - Vi utgör ju inget hot mot er.
Ni var aldrig nåt hot.
Jag vill att du...
...skär dig själv.
Va?
Skär dig själv tvärs över hjärtat.
Av kärlek.
- Nej. - Nej?
Det var inget önskemål, Todd.
Men oroa dig inte...
...du får en medspelare.
Förlåt.
- Åh, de är helt bedårande! - Jag sa ju att de var ett fint par.
Söta som socker. Vi har haft ögonen på dig, sötnos.
Du.
Du är så speciell.
Killen har framåtanda. Han är ihärdig-det gillar jag.
Väldigt sexigt.
- Får jag...? - Självklart, August.
Jag kommer tillbaka och hämtar dig.
Spring, Todd! Han kommer!
Första parkett.
Kom igen då!
Kom igen, Harold!
Kom igen, din jävel!
Jag gillar er renovering.
Stabila stammar.
Fin fasad.
Jag får förstås byta lås och göra rent mattorna.
Snyggt kastad, Todd-grabben.
Nu är det min tur.
Men jag älskar att boa in mig.
Särskilt med två bebisar på gång.
Jag gillar din kämpaglöd, men omgången är över.
Du är djävulen.
Nej. Satan är ett tecken på Guds existens.
Den fallne avkomlingen måste ha en far och han är inte min.
Men be till Honom om du vill. Det förändrar ingenting.
Det gör det aldrig.
Försök igen.
- Ni tog deras själar. - Nej, bytte.
Vi bytte upp oss. Nytt chassi, samma interiör.
Nu vill pappa ha en ny bil.
Här kommer mörkret.
Ängligen. Det hade inte varit samma sak utan dig.
Nu räcker det, Harold.
Det är inte mitt namn.
Vem fan du än är så slutar det nu!
Inte som du tror.
Todd.
Stick.
Stick härifrån, älskling.
Ta dig i säkerhet.
- Nej, Todd. Se på mig. - Det är ingen fara.
Jag är här. Jag är här hos dig. Se på mig.
Men jag ger mig av.
Snälla, stanna. Du får inte lämna mig. Stanna, Todd.
Jag lämnar dig inte.
Du får inte lämna mig.
Nej.
Nej, Todd! Nej!
Du borde inte vara uppe, raring. Men jag säger inget.
Jag skulle heller inte kunna hålla mig borta.
Har du några namn än?
Hon ska heta Drusilla.
Och han är August.
- Heter han Todd som andranamn? - Nej, hur så?
Översättning: Mika Wainonen www. ordiovision. com